‫מאיה!‬
‫המבצר האדום, ניו דלהי יולי 1945‬
‫מי האנשים האלה, המפקד?‬
‫הם לובשים את המדים שלנו. ואפילו נראים משלנו.‬
‫הם עריקים.‬
‫- עריקים? - כן.‬
‫הם עזבו כדי לחבור ליפנים.‬
‫למה?‬
‫הדפוקים האלה רצו לשחרר את הודו.‬
‫על ידי מרד נגד הצבא שלהם. בני זונות משוגעים.‬
‫הם... כמה חיילים הם גייסו?‬
‫הם אומרים שבסביבות 50,000.‬
‫חמישים אלף!‬
‫מה יעלה בגורלם עכשיו?‬
‫מה יכול להיות?‬
‫הם ישלמו על הבגידה שלהם. יירו בהם למוות.‬
‫הצבא הנשכח‬
‫בשעה שמעצמות העולם נלחמו במלחמת העולם השנייה, ‬
‫הודו נלחמה להשתחרר מכבלי השלטון הבריטי.‬
‫באותה תקופה האימפריה הבריטית הייתה בשיא כוחה.‬
‫מדינות כמו הודו, בורמה וסינגפור היו כמה מהקולוניות שלה.‬
‫צבא המתנדבים הגדול ביותר שלקח חלק במלחמת העולם השנייה‬
‫היה צבא הודו הבריטית.‬
‫מיליוני חיילים הודים נשלחו לכל קצוות תבל כדי להילחם בשביל הבריטים.‬
‫סינגפור 1996‬
‫כן, הטיסה בדיוק נחתה.‬
‫אני לא יודע, מעולם לא ראיתי אותו, אבל סבתא מאוד רגישה לגביו.‬
‫מאז שהוא עבר לפה מאוסטרליה, היא ביקשה ממנו לבוא לבקר אותנו.‬
‫דוד.‬
‫נראה שהוא "הכבשה השחורה" במשפחה.‬
‫דוד.‬
‫כן, ואני צריך לתת לו את החדר שלי.‬
‫דוד. עמאר.‬
‫הוא פה.‬
‫דוד!‬
‫אני עמאר.‬
‫הבן של סובהאש. הוא שם.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫מכאן. בוא בבקשה, אדוני.‬
‫אני מקווה שאתה לא עייף מדי, דוד.‬
‫עמאר, אתה יודע, הדוד הציע את השם הזה בשבילי.‬
‫מה?‬
‫אני מנסה לחלוק איתך משהו. זה היה הדוד שקרא לי בשם "סובהאש".‬
‫זה שם טוב מאוד, אבל מה הטעם?‬
‫כולם עדיין מכנים אותו "באבל". השם פשוט נדבק אליו.‬
‫- הלאה לדלהי! - הלאה לדלהי!‬
‫דרך אגב, דוד, כדאי שתתכונן.‬
‫לפעמים היא...‬
‫בהכרה וערנית מאוד, אבל לפעמים היא פשוט...‬
‫איפה החדר שלי?‬
‫הוא ממש פה, דוד.‬
‫אבל...‬
‫סליחה, זה החדר של עמאר. הוא תמיד מבולגן.‬
‫האם בורמה תעלה מן האפר?‬
‫הפגנות אלימות בבורמה סטודנטים מפגינים‬
‫תראה, עמאר.‬
‫סבתא על ערש דוויי, טוב? אתה לא יכול לעשות לי את זה עכשיו.‬
‫והיא תהיה הראשונה שתגיד לך שעליי ללכת.‬
‫כי אפילו שהיא גוססת, ‬
‫היא יודעת על החיים יותר ממך.‬
‫זה מטורף! אתה רוצה ללכת לבורמה בעיצומה של מלחמה?‬
‫זו רק הפגנה ואלה מפגינים-סטודנטים, אבא.‬
‫אנשים רגילים, והם מנסים לעשות משהו חשוב.‬
‫כן. אני יודע שמיה בורמזית. אבל היא האקסית שלך.‬
‫אתה יודע שלא מדובר בה!‬
‫ואני אפילו לא יכול להיכנס לחדר שלי!‬
‫באמצע הבלגן הזה, הבאת את התימהוני של המשפחה לפה.‬
‫דוד... הכול בסדר?‬
‫כן. אני רק יוצא לטיול.‬
‫לטיול?‬
‫לאן תלך? אתה מכיר את האזור? שאצטרף אליך?‬
‫אני לא הולך לבורמה. אני רק יוצא לטיול.‬
‫מה?‬
‫מה... אתה עושה?‬
‫תעלה.‬
‫למה אתה מתכוון ב "תעלה"? אתה מתכוון לרכוב עליו?‬
‫- כן. - אתה יודע לרכוב על אופנוע?‬
‫כן.‬
‫אז תגיד לי. למה אתה נחוש כל כך לנסוע לבורמה?‬
‫אתה יודע מה קורה בבורמה?‬
‫אלפי סטודנטים יצאו לרחובות.‬
‫למען הדמוקרטיה. זו היסטוריה בהתהוותה.‬
‫אבל למה אכפת לך?‬
‫למה לא? אני סטודנט לעיתונאות.‬
‫למעשה, בבי-בי-סי מארגנים תחרות בינ"ל לכתבה בתמונות‬
‫והמנצח בתחרות‬
‫יקבל הזדמנות להתמחות בבי-בי-סי בריטניה במשך שנה.‬
‫דוד...‬
‫לגבי הבוקר, אני...‬
‫זה בסדר.‬
‫אני גאה בזה.‬
‫במה?‬
‫בכך שאני התימהוני של המשפחה.‬
‫"זו מלחמה ואולי אקפח את חיי כאן.‬
‫"אני חייל, ואם אקריב את חיי, אבא יהיה גאה בי.‬
‫"בזכות זה שהתנהגתי כחייל, הצלחתי להפוך לקצין, ‬
‫"אבל אני חושד שתמיד אשאר החייל הסרבן.‬
‫"אורמי, איזו עיר מדהימה סינגפור!‬
‫"השווקים, ההמולה, הים.‬
‫"אני חושב שאפילו לונדון אינה יפה כמו המקום הזה.‬
‫ "לכן הבריטים מכנים אותה..."‬
‫"'הפנינה של המזרח'.‬
‫"את חייבת לבוא לכאן אחרי המלחמה, אראה לך פה הכול.‬
‫ "באהבה רבה, סורינדר."‬
‫בטח קראתי את המכתב הזה אלפי פעמים.‬
‫אבל פשוט נעלמת אחר כך.‬
‫תשכח מסינגפור, לא הראית אפילו את הפרצוף שלך אחרי זה.‬
‫אבל עכשיו אני פה. אז מספיק עם הדרמה.‬
‫אז אני צריכה לשתוק כמוך?‬
‫הגיע הזמן שתתחיל לדבר.‬
‫כמה זמן תחנוק את עצמך?‬
‫פה צריך להתיר את השלשלאות שקשרו אותך לכאן.‬
‫אימא... בבקשה אל תתישי את עצמך.‬
‫הדוד נמצא פה עכשיו. נוכל לדבר בפעם אחרת.‬
‫חשבתי טוב לפני ההחלטה לקרוא לו לכאן.‬
‫סינגפור.‬
‫שונאן.‬
‫אחורה!‬
‫היפנים שינו לסינגפור את השם ל "שונאן" .‬
‫במלחמת העולם השנייה.‬
‫תשאל אותו.‬
‫אתה מוכרח לספר לי על עצמך.‬
‫עכשיו אני יודע שהיית בסינגפור בעבר.‬
‫תספר לי משהו על התקופה ההיא.‬
‫איך הייתה סינגפור אז?‬
‫למען ההיסטוריה המשפחתית. נכון, אבא?‬
‫היסטוריה?‬
‫לא כל פיסת היסטוריה ראויה שיזכרו אותה.‬
‫יש פרקים שיותר טוב לשכוח.‬
‫איך זה יכול להיות?‬
‫אם אינך רוצה לדבר על כך, זה בסדר, ‬
‫אבל אני לא חושב שאתה מאמין בזה.‬
‫אתה יודע על קרב סינגפור?‬
‫מלחמת העולם השנייה?‬
‫היפנים התקיפו את סינגפור.‬
‫משום שסינגפור הייתה נכס יקר לבריטים.‬
‫הבריטים הפסידו קשות בקרב.‬
‫מי היו הבריטים ההם?‬
‫במיה.‬
‫זה המתכון של אימא. ניסיתי אותו.‬
‫מי... הם היו? מי היה הצבא הבריטי?‬
‫אנחנו.‬
‫אנחנו היינו הצבא הבריטי.‬
‫זה היה בעידן שקדם לעצמאות.‬
‫אנחנו, החיילים ההודים, היינו חלק מהצבא הבריטי‬
‫ונאמנותנו הייתה... לאנגליה.‬
‫בערך 2.5 מיליון חיילים הודים לחמו למען אנגליה במלחמת העולם השנייה.‬
‫שניים וחצי מיליון?‬
‫לא לימדו אותנו דבר מזה.‬
‫כי בדומה להיסטוריה שלנו, גם את ההיסטוריה שלכם כתבו הבריטים.‬
‫שמעתי שיש אנדרטה באנגליה‬
‫לבעלי החיים שהיו חלק מהצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.‬
‫הם זוכרים את תרומתם של בעלי החיים, ‬
‫אבל לא את תרומתם של החיילים ההודים.‬
‫זו "היסטוריה" בשבילך.‬
‫דוד, אתה חייב לבוא איתי.‬
‫אלך להתארגן.‬
‫אבל לאן?‬
‫אנדרטה לצבא הלאומי ההודי.‬
‫"הצבא הלאומי ההודי.‬
‫"בחודשים האחרונים של הכיבוש היפני בסינגפור, ‬
‫"אנדרטה שמוקדשת ל'לוחם האלמוני'‬
‫"של הצבא הלאומי ההודי, הוקמה באתר זה.‬
‫"הצבא הלאומי ההודי המקומי הוקם ב-1942 בתמיכת היפנים.‬
‫"הוא ביקש לשחרר את הודו מהבריטים‬
‫"והורכב בעיקר משבויי מלחמה מצבא הודו הבריטית.‬
‫הצבא הלאומי ההודי‬
‫"סובהאש צ'נדרה בוס, שהנהיג את הצבא הלאומי ההודי מ-1943 ואילך, ‬
‫ "הניח את אבן היסוד לאנדרטה ביולי 1945."‬
‫4 בפברואר 1942‬
‫היחידה שלי נשלחה לסינגפור יחד עם יחידות בריטיות ואוסטרליות.‬
‫היפנים שמו להם את סינגפור למטרה ואנחנו היינו צריכים לעצור בעדם.‬
‫באותו היום זימנו אותנו למפקדה.‬
‫עוצמת המתקפות האוויריות מתגברת, ‬
‫מה שאומר שמתקרבת מתקפה מהים על החזית הצפון-מזרחית.‬
‫אנחנו מוכנים לתת לאויב קבלת פנים חמה.‬
‫החזית הצפון-מערבית בשליטת הדיוויזיה האוסטרלית ה-8‬
‫והבריגדה ההודית ה-44.‬
‫בצד ההוא אמור להיות הרבה יותר שקט.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫כן?‬
‫המפקד, מה אם האויב לא יגיע לסינגפור מהים?‬
‫אזכיר לך, לוטננט, שסינגפור היא אי.‬
‫כן, המפקד, אבל כפי שאתה רואה בצפון, ‬
‫כשפונים לג'ונגלים של מלאיה, יש...‬
‫אל תבזבז את זמני בשאלות טיפשיות, לוטננט.‬
‫יש עוד פניני חוכמה או שאוכל להמשיך?‬
‫כפי שאמרתי, אנחנו מצפים שרוב הפעילות תהיה בצד הזה.‬
‫אז נצטרך לתגבר את הכוחות באגף המזרחי‬
‫בציפייה לתקיפה יפנית מן הים.‬
‫צפון-מערבית לסינגפור קרוב לחצי האי המלאי‬
‫ממזרים ארורים.‬
‫תראה, חוץ ממך כולם יודעים‬
‫שהיפנים המזוינים האלה יגיעו רק דרך הים.‬
‫אף אחד לא יתקוף אותנו. חוץ מהיתושים האלה.‬
‫ארשאד, אין לבטוח ביפנים האלה.‬
‫עברו רק חודשיים מאז פרל הארבור.‬
‫כמונו, גם האמריקאים חשבו שזה רחוק מדי, ‬
‫שהיפנים לא יוכלו להגיע לשם, אבל הם הגיעו.‬
‫המפקד צודק.‬
‫הוא לא.‬
‫תראו שם, מטע עצי גומי.‬
‫קילומטרים של עצי גומי, ורק עצי גומי.‬
‫אפילו ג'יפ קטן לא יכול לחדור לכאן, בטח שלא משאית.‬
‫בלתי אפשרי בשבילם להגיע לכאן.‬
‫ואם הם יגיעו?‬
‫הם לא יכולים, סודהי, אני מבטיח לך.‬
‫אם זה בטוח, אז למה, לעזאזל, הם שלחו אותנו לכאן להירקב, ‬
‫ואותו דבר גם לגבי האוסטרלים? מה נעשה פה?‬
‫היי, תפוס את זה, אחי!‬
‫יש לי רעיון.‬
‫איזו בושה איומה.‬
‫בן זונה!‬
‫היי, מפסידן!‬
‫אם ידעת שתפרוש באפס, ‬
‫למה בכלל פתחת את המשחק?‬
‫ילדון, אני לא הייתי קפטן קבוצת הקריקט באיזה בית ספר לאנגלית.‬
‫שיחקתי רק מסירות במקל בסמטאות של איטאווה.‬
‫אתה הבריטי בינינו. אז תלך לשחק.‬
‫כל הכבוד!‬
‫בפעם הבאה תבואי הביתה לבדך, ילדה מתוקה.‬
‫7 בפברואר 1942‬
‫רוץ! לך על שתי ריצות!‬
‫קדימה, לך על זה!‬
‫לעזאזל! היפנים! תברחו!‬
‫תברחו!‬
‫אנחנו מותקפים! קחו את כלי הנשק!‬
‫- זוזו. - מהר!‬
‫עמדת קרב!‬
‫תתפרסו!‬
‫תסתתרו בין העצים ותברחו!‬
‫משמר!‬
‫להשתטח!‬
‫אש!‬
‫להשתטח!‬
‫עוד!‬
‫עוד תותחים!‬
‫לסגת!‬
‫הקרב נמשך שבוע.‬
‫שבוע?‬
‫בהתחלה החזקנו בעמדה שלנו.‬
‫אבל אז היפנים... התחילו להגיע מכל הכיוונים.‬
‫9 בפברואר 1942‬
‫אבל וינסטון צ'רצ'יל כינה את קרב סינגפור...‬
‫"האסון הנורא ביותר בהיסטוריה של הצבא הבריטי."‬
‫"בשלב זה אסור לחשוב על‬
‫"לחוס על החיילים או להציל את האוכלוסייה.‬
‫"יש להילחם בקרב עד הסוף המר, בכל מחיר.‬
‫"כבוד האימפריה הבריטית והצבא הבריטי מונח על הכף.‬
‫ "על החתום, ראש הממשלה, וינסטון צ'רצ'יל."‬
‫"האסון הנורא ביותר בהיסטוריה של הצבא הבריטי."‬
‫13 בפברואר 1942‬
‫ארשאד!‬
‫תעיף את בני הזונות האלה מפה. אני אתקוף מקצה הגבעה.‬
‫הסתער!‬
‫תצאו משם, לעזאזל!‬
‫במלחמה, גם מידע הוא נשק.‬
‫לא ידענו שלצבא האויב היו רק 30,000 חיילים.‬
‫בעת שאנחנו, ההודים, הבריטים והאוסטרלים, היינו צבא של 90,000.‬
‫הגנרל היפני ימאשיטה ידע מה כוחו של הצבא שלנו.‬
‫אבל הגנרל הבריטי פרסיבל... לא ידע מה כוחם של היפנים.‬
‫המזון והתחמושת אוזלים.‬
‫ואם צריך לצאת למתקפת נגד, ‬
‫עלינו להגיע אל מחסני המזון שלנו ולאספקת המים.‬
‫בקרוב יאזלו לצבא שלנו הנשק והתחמושת.‬
‫אם נפסיק לירות פגזים אפילו לרגע, אנגליה תצא למתקפת נגד.‬
‫אם זה יקרה, נהיה בעמדת נחיתות.‬
‫המפקד, לא נוכל לצאת למתקפת נגד תחת הפגזות בלתי פוסקות ומתקפות אוויריות.‬
‫14 בפברואר 1942‬
‫הסתער!‬
‫אנחנו תוקפים את סינגפור כשגבנו לקיר.‬
‫לא נוכל להרשות לאנגליה לסכל את המתקפה.‬
‫בלי מתקפת נגד מיידית, ‬
‫אין לנו אפשרויות.‬
‫אולי נצטרך...‬
‫להיכנע.‬
‫ננהל משא ומתן עם אנגליה על הפסקת אש.‬
‫אחרת, אולי ניאלץ‬
‫לסגת.‬
‫אז שני הגנרלים נפגשו במפעל "פורד" הרוס כדי להגיע להסכם.‬
‫זה היה עניין של "מי ימצמץ ראשון".‬
‫אנחנו...‬
‫אנחנו נכנעים ללא תנאים.‬
‫הם אמרו שהם ייכנעו.‬
‫ולשם שינוי, האימפריה הבריטית האדירה נכנעה.‬
‫להשתטח!‬
‫עכשיו! הסתער!‬
‫חדל אש!‬
‫המפקד. טלפון לסודהי, המפקד.‬
‫אבל, המפקד...‬
‫אבל המפקד, אנחנו מחזיקים בעמדתנו. עבור.‬
‫רות, המפקד. עבור.‬
‫הגנרל פרסיבל נכנע.‬
‫אילו שטויות אתה מדבר?‬
‫קיבלנו פקודה להניח את כלי הנשק.‬
‫מה יש לך? יצאת מדעתך?‬
‫הגנרל פרסיבל נכנע ללא תנאי.‬
‫קיבלנו פקודה להיכנע.‬
‫תניחו את כלי הנשק!‬
‫שלושים אלף יפנים לקחו צבא של 90,000 חיילים כשבויים.‬
‫אל תיגע בי, לעזאזל!‬
‫אתם!‬
‫על מה אתם מסתכלים?‬
‫תסתכלו למטה.‬
‫ארשאד, תסתכל למטה. אל תסתכל למעלה, ארשאד.‬
‫לירות בו.‬